שלחתי מאה חיילים ללארנוק, והם צפויים לחזור עכשיו!
הם היו לבושים כך? הם היו רק חמישים.
מהר.
אתה זוכר אותי?
זו היתה זכותי. - זכותך?
באתי לגבות את זכות הבעל!
אני ויליאם וולאס!
על כולכם נחוס. חיזרו לאנגליה,
ואימרו להם שבנות סקוטלנד ובניה אינם שלכם עוד.
ספרו להם שסקוטלנד חופשיה!
לשרוף.
מורדים סקוטים בזזו את אחת הפלוגות שלי,
ורצחו אציל. - שמעתי.
וולאס הוא ליסטים ולא יותר. - ואיך תטפל בליסטים שכזה?
כמו בכל גזלן פשוט. שהשופט המקומי יעצור אותו
ויעניש אותו בהתאם.
הניחו לנו.
וולאס כבר הרג את השליט והשתלט על המפקדה.
עמוד. עמוד!
בבוקר, אצא לצרפת לדאוג שם לעניינינו,
ואותך אני משאיר לדכא את המרד הקטן הזה, מובן?
מובן?
יום אחד תהיה למלך.
לפחות תנסה להתנהג כמו מלך.
לכי ממני! הביאו את יועציי הצבאיים!
אני מקווה שבעלך ייסע לסקוטלנד,
וייתקל בוולאס,
כי אז תהי לאלמנה.
שם!
אחריהם!
אין טעם להתנגד, אתם מעטים ולכודים.
איפה כל השאר? איפה וולאס?
- אבי? - היכנס, היכנס.
המרד התחיל.
- בהנהגת מי? - פשוט עם בשם ויליאם וולאס.
קבל את המרד בזרועות פתוחות, ותמוך בו מאדמותינו שבצפון.
אני אזכה באהדת האנגלים כשאגנה אותו,
ואורה על התנגדות למרד באדמות הדרום.
שב, הישאר מעט.
וולאס הזה...
אפילו תואר אצולה אין לו, אבל הוא נלחם בתשוקה גדולה,
ומעורר השראה! - אתה רוצה לדהור לקרב כמוהו!
גם אני הייתי רוצה בזה. - אולי הגיע הזמן.
הגיע הזמן לשרוד. אתה הרוזן מברוס ה-17,
כל 16 הרוזנים שלפניך הורישו לך אדמות ותארים כי לא דהרו לקרב.
זמן אסיפת אצילים. - הם יודעים רק לדבר.
בצדק! הם עשירים גם בתארים ואדמות באנגליה וגם בסקוטלנד.
גם אנחנו! אתה מעריץ את ויליאם וולאס, מה?
קל להעריץ אדם קיצוני. יש לו אומץ, גם לכלב.
אבל היכולת להתפשר היא היא שהופכת אדם לאציל.
הבן, אדוארד ארך הרגליים הוא המלך האכזר ביותר שאנגליה ידעה.
לא נשרוד, וסקוטלנד לא תשרוד, אם לא נהיה אכזריים כמוהו.
עשה אוזניך אפרכסת, הקשב לאצילינו,
ידיעת נפשם היא המפתח למלוכה.
חכה, חכה...
ראה. זה ימין, זה שמאל.
כשהמלך ישוב, הוא יקבור את כולם בבגדיהם אלה.
תוהו ובוהו שולט בסקוטלנד.
,בעלך שולח צבא לצפון. בחשאי
איך את יודעת?
אתמול שכבתי עם חבר במועצת המלחמה.
הוא לא אמור לספר לך סודות במיטה.
האנגלים האלה לא מבינים בשביל מה המציאו את הלשון.
המורד הסקוטי וולאס.
במלחמתו הוא נוקם על מות אישה. - כמעט שכחתי.
מושל אחד ביקש ללכוד אותו, וגילה שיש לו אהובה סודית.
הוא שיסף את גרונה,
כדי לפתות את וולאס להילחם. והוא אמנם נלחם.
ביודעם עד כמה אהב את אהובתו המתה,
הם ניסו ללכוד אותו על ידי חילול קברי אביו ואחיו,
והצבת מארב על קבר אהובתו.
הוא נלחם בין כל האורבים לו, פילס דרכו...
ונשא את גופתה למקום סודי.
זו אהבה, נכון?
אהבה?
מה אני יודעת?
אתה יודע,
ארך הרגליים ישלח את כל צבא הצפון נגדנו בסופו של דבר.
גם את חיל הפרשים, האדמה תרעד תחת פרסותיהם.
הם ירמסו אותנו. - הדוד ארגייל נהג לספר לי
על כך שלא היה צבא שעמד במתקפת פרשים.
מה נעשה? - נסתתר בהרים.
או שנכין כידונים, מאות,
וארוכים, ארוכים כפליים מאורכו של אדם.
עד כדי כך?
יש ארוכים יותר ופחות. - אמך שוב דיברה עלי?
מתנדבים מגיעים!
ויליאם וולאס, באנו להילחם ולמות למענך.
קום, בן אדם, אני לא האפיפיור.
שמי פורדר, חרבי שלך היא.
הבאתי לך את זה... - כבר חיפשנו עליהם נשק.
הבאתי לך את זה, אישתי הכינה את זה למענך.
הוא? לא יתכן שזה ויליאם וולאס. אני יפה ממנו!
טוב, אבי, אשאל אותו.
אם אסתכן למענך, יזדמן לי להרוג אנגלים?
אביך הוא רוח? או שאתה משוחח עם האל?
כדי למצוא לו עמית, חייב אירי לדבר עם האל. כן, אבי?
האל אומר: אל תשנה נושא, פשוט תענה לשאלה המזוינת.
שמור על הפה שלך. - אירי משוגע.
אבל חכם מספיק להבריח חרב מבעד לשומריך, קשישא.
הוא חבר שלי, אירי. והתשובה לשאלתך: כן,
אם תילחם למעני, תוכל להרוג אנגלים.
מעולה! שמי סטיבן.
אני האיש המבוקש ביותר באי שלי,
רק שאינני באי שלי, כמובן. חבל.
האי שלך? אירלנד, כלומר? - כן, היא שלי.
אתה משוגע.
הגעתי למקום הנכון, מה?
האל שלח אותי לשמור עליך, או לא?
במילא לא אהבתי אותו.
הוא לא היה שפוי.
רצים! מגיעים רצים!
מגיע צבא אנגלי לסטירלינג. - האצילים מוכנים להילחם?
הרוזן מברוס ורוב האחרים לא מוכנים להתחייב להילחם.
אבל השמועה נפוצה, ואנשי ההרים מגיעים מרצונם.
במאות. ואלפים!
מוכנים למלחמה?
- -סטירלינג
מה חדש? - הם רבים מאיתנו פי שלוש.
כמה סוסים? - שלוש מאות, אולי יותר.
שלוש מאות פרשים? - חייבים לנסות משא ומתן.
מי מפקד?
עדיין אפשר להיכנס למו''מ.
על מה הם מדברים? - אני לא שומע, אבל זה לא נראה טוב.
האצילים ינהלו מו''מ, יגיעו לפשרה ונלך הביתה. אם לא, נתקוף.
שלוש מאות פרשים? אין לנו כל סיכוי.
הם רבים כל כך.
כשבאתי להילחם לא עשיתי את זה בשביל שהם יקבלו עוד אדמות,
כדי שאוכל לעבוד עוד בשבילם. - גם אני לא.
בחורים! אני לא אמות בשביל הממזרים האלה!
נלך הביתה!
עצרו! אל תלכו. נוכל לנהל איתם משא ומתן!
ויליאם וולאס? - לא יכול להיות.
הוא לא מספיק גבוה.
האל אומר שמסתבר שיהיה כאן קרב לכל המי ומי,
הוא מושך אליו את מיטב האנשים. - איפה ההצדעה שלך?
על כך שבאתם לשדה הקרב, אני מוכן להודות לך.
זה הצבא שלנו. אם תרצה להצטרף, עליך לכבדו.
אני מכבד את סקוטלנד. ואם הצבא הזה שלך, למה הוא נסוג?
לא באנו להילחם למענם.
הולכים הביתה! האנגלים רבים מדי!
בני סקוטלנד! אני ויליאם וולאס!
ויליאם וולאס הוא בגובה 2 וחצי מטר! - שמעתי!
והוא הורג בני אדם במאותיהם. אילו היה כאן,
היה מכלה באנגלים בכדורי האש הניתזים מעיניו,
וכדורי ברק מעכוזו.
אני ויליאם וולאס, ואני רואה כאן...
צבא שלם של בני עמי שבא להתנגד לעריצות.
באתם להילחם כבני חירות, ובני חירות אתם!
מה תעשו למען החירות הזו? תילחמו?
מולם? לא! נברח! ונחיה.
אם תילחמו, אולי תמותו, נכון. אם תברחו, תחיו,
לפחות לזמן מה.
וכשתמותו במיטותיכם בעוד שנים רבות,
האם תהיו מוכנים להחליף את כל ימיכם, מהיום ועד היום ההוא
בעד הזדמנות אחת ויחידה לחזור לכאן ולהגיד לאויב
שהוא יכול לקחת את חיינו, אבל לעולם לא יקבל את חירותנו!
חירות!
הם נראים לי מעודדים בהחלט. אולי הם רוצים להילחם?
העימות עלול להיות בלתי נמנע, אבל אני עדיין חושב
שעלינו להציע את תנאי המלך. - תנאי המלך?
הם לעולם לא יסכימו.
אדוני, נדמה לי... - בסדר, הצע להם את התנאים.
אני אדבר. - בסדר.
נאום יפה.
מה עושים עכשיו?
תנהגו כמנהגכם. - לאן אתה הולך?
לחפש מלחמה.
לא התלבשנו סתם כך.
מורניי, לוקלאן, קרייג.
אלה תנאי המלך: הורידו את הצבא מהשדה,
וכל אחד מכם יקבל אחוזה ביורקשייר,
וגם תואר אצולה למשפחה, שבעדו תשלמו לו מס שנתי...
יש לי הצעה בשבילך. - זה ויליאם וולאס.
בעד התואר תשלמו למלך מס... - אמרתי שיש לי הצעה.
אתה מצפה לדגל שלום סתם כך? - מהמלך שלו? בלי ספק.
הנה התנאים של סקוטלנד: הורידו דגלים וצעדו חזרה לאנגליה,
כשאתם עוצרים בכל בית הנקרה על דרככם ומבקשים מחילה
על מאה שנות מוות, אונס ורצח. תעשו כך, ותחיו,
ולא, כל אחד מכם ימות היום.
אתה מובס במספרים, אין לך פרשים,
כבר שני דורות שלא היה צבא שניצח את הפרשים.
לא סיימתי!
לפני שניתן לכם לצאת מכאן, על המפקד שלכם לחצות את השדה,
להציג את עצמו בפני הצבא הזה, להכניס ראש בין הרגליים,
ולנשק לעצמו את התחת.
הוא רגיל לנימוסים טובים מאלה.
היו מוכנים ועשו בדיוק כדברי. בהינתן אות ממני,
ריכבו מאחורי קווינו, ונוסו אחורה. - אסור לפצל כוחות!
עשו כן, ותנו לאנגלים לראות אתכם עושים זאת.
הם יחשבו שברחנו? - חסלו את הקשתים שלהם,
נפגש באמצע.
ממזר חצוף! אני רוצה את הלב של וולאס על מגש!
קשתים!
ממזר!
שחרר!
האל אומר לי שהוא יצליח להוציא אותי מכאן בשלום,
אבל הוא די בטוח שאתה גמור.
מוכנים? שחרר!
צאו לדרך!
ראיתם? כל הרוכבים בורחים. הפרשים שלנו ירמסו אותם.
שלח את הסוסים, התקפה מלאה.
לאט לאט...
לא לזוז...
לא לזוז!
עכשיו!
שלח את חיל הרגלים. - המפקד...
הנהג אותם!
נסיגה!
טוב.
אני מאציל עליך תואר: סר ויליאם וולאס.
סר ויליאם, בשם אלוהים אנו מכריזים עליך
פטרון עליון של סקוטלנד, ועל קציניך משנים לשלטון.
עמוד על רגליך, והראה עצמך.
מישהו מכיר את הוולאס הזה? - לא, אבל השפעתו על העם
עלולה לשבש את כל האיזון, בני בליול עפר לרגליו עכשיו,
וגם אנחנו.
סר ויליאם!
סר ויליאם, מאחר שאתה וקציניך נודעים בתמיכתם משכבר הימים
בשבט בליול, נוכל לבקש את המשך תמיכתך,
בשמירה על זכויותינו? - תן לו את הכתר!
רבותיי!
- עכשיו הזמן להכריז על מלך.
אתה מכיר בזכותנו לכתר? - אתם לא תמכתם בזכות מן הדין!
אלה היו שקרים!
אני דורש הכרה במסמכים אלה!
רבותיי!
סר ויליאם? לאן אתה הולך?
ניצחנו את האנגלים, אבל הם יחזרו.
כי אתם לא מסוגלים לעמוד כחזית אחת.
מה תעשה? - אפלוש לאנגליה,
ואביס את האנגלים על אדמתם שלהם.
תפלוש? זה בלתי אפשרי! - מדוע? מדוע לא אפשרי?
אתם כל כך עסוקים בריבים על שאריותיו של ארך הרגליים,
ששכחתם והחמצתם את זכותכם הטבעית למשהו טוב מזה.
יש הבדל בינינו: לכם נדמה שבני העם הזה קיימים
רק כדי להעשיר אתכם, אבל אני סבור שעושרכם קיים
רק כדי להעניק חירות לעם הזה.
אני יוצא לוודא שהוא יוענק להם.
חכה!
אני מכבד את דבריך, אבל זכור כי לאנשים האלה
יש אדמות וארמונות. הם מסכנים הרבה.
בן העם הפשוט המדמם בשדה הקרב מסכן פחות?
לא. אבל לארץ הזו אין כל תחושת זהות עצמית.
אציליה באים בברית עם אנגליה, שבטיה מסוכסכים זה עם זה.
אם יהיו לך אויבים משני צדי המתרס, תמות בסוף.
כולנו נמות בסוף, השאלה היא רק איך ולמה.
אינני פחדן. אני שותף למטרתך, אבל אנחנו זקוקים לאצולה.
באמת?
מה פירוש הדבר, להיות אציל? תוארך מעניק לך זכות לכתר שלנו,
אבל גברים לא מצייתים לתארים, אלא לאומץ לב.
העם מכיר אותך, אצילים ופשוטי עם כאחד, מכבדים אותך.
ואם רק תוביל אותם לחירות, הם ילכו בעקבותיך,
וכך אעשה גם אני.
לעזאזל!
דודני הנסיך המתרומם אומר שאין לו עוד כוחות להשאיל לנו,
וכל עיירה בצפון אנגליה משוועת לעזרה!
קשתים! -לאיזו עיירה? - לכאן, הוד מעלתו!
הכניסו בין החומות את כל האוכל והציוד,
הכפילו את שומרי החומה, ונעלו את השער.
המפקד, נוכל לחלץ אותך אם ניסוג עכשיו.
אין בכוונתי לספר לדודי שאבדה לי העיר הגדולה ביותר בצפון אנגליה!
קדימה!
פנו דרך למלך!
אינך אשם!
עמוד מולו! - אעמוד מולו, ועוד איך.
מה חדש בצפון?
אין חדש, הוד מעלתו, שלחנו רוכבים לברר מה חדש.
אני שמעתי מה חדש כבר בצרפת, לשם הגעתי כדי להרחיב
את ממלכתך העתידית. מספרים שכל צבא הצפון שלנו חוסל.
ואתה לא עשית דבר.
הוריתי להכין כוחות, הם מאורגנים ליציאה.
סלח לי, הוד מעלתו, אבל יש הודעה דחופה מיורק.
עזוב אותנו. - כן, הוד מעלתו.
וולאס כבש את יורק.
אחיינך! איזו מפלצת מסוגלת לעולל דבר כזה?
אם הוא חיסל את יורק, הוא יכול לפלוש גם לדרום אנגליה.
נעצור בעדו.
כל הזמן אני שומע את האיש שמדבר כאילו נזקקתי לעצתו.
הכרזתי על פיליפ יועץ ראשי שלי. - הוא מוכשר לכך?
אני בקיא באומנות הלחימה והאסטרטגיה הצבאית.
באמת?
ומה עצתך לגבי המצב הנוכחי?
אציע לו הסכם, ואקנה אותו.
אבל מי ייצא אליו? לא אני,
אם אפול לחרבו של רוצח כזה, ראשי שלי עלול להגיע בסל.
לא אשלח את בני הענוג, די במבט אחד בו
לעודד צבא להשתלט על ארץ שלמה.
את מי אשלח?
אני חולם. - נכון.
ועליך להתעורר.
אינני רוצה להתעורר.
אני רוצה להישאר כאן, איתך.
ואני, איתך,
אבל עליך להתעורר עכשיו...
התעורר, ויליאם, התעורר...
ויליאם! מגיעה משלחת עם דגלי שלום, בחותם המלך עצמו!
אני הנסיכה מוויילס, ובאתי בשירות המלך, ועם ייפוי כוחו.
מה שליחותך? - לדון בהצעות המלך.
תסכים לדבר עם אישה?
אני מבינה שלא מזמן ניתן לך תואר אצולה.
לא ניתן לי דבר.
אלוהים הוא העושה אנשים למה שהם.
אלוהים הפך אותך לאיש דמים בערים שלוות, למוציא להורג
של אחיין המלך, דודנו של בעלי!
אתם אחראים על כל אחת מהפלישות לארצי,
והדודן המלכותי הזה תלה סקוטים חפים מפשע מחומות העיר.
ארך הרגליים היה עוד יותר אכזרי כשכבש לאחרונה עיר סקוטית.
הוא פרא רצחני,
והוא משקר. - אני אף פעם לא משקר.
אבל אני באמת פרא.
או שמא תעדיפי שנדבר בצרפתית?
שאלי את המלך, הסתכלי לו בפנים, ושאלי,
ראי אם עיניו ישכנעו אותך באמיתות דבריו.
המילטון, עזוב אותנו. - גברתי?
עזוב, עכשיו.
נדבר גלויות. אתה פלשת לאנגליה,
אבל לא תוכל להמשיך בכיבושיך במרחק כה רב ממקום מוגן וציוד.
המלך רוצה בשלום.
ארך הרגליים רוצה בשלום? - כך אמר לי, על דיברתי.
הוא מציע שתיסוג, ובתמורה הוא מבטיח לך תואר,
אחוזות, וארגז זהב זה, שעליי לתת לך בעצמי.
תואר, אחוזות, זהב? כך חושבים לקנות אותי?
כך עושים שלום. - כך עושים עבדים!
בפעם האחרונה שבה ארך הרגליים דיבר על שלום, הייתי עדיין ילד.
ואצילים סקוטים רבים, שלא רצו להיות עבדים,
פותו על ידו, בתואנה של שלום, אל אסם.
שם הוא תלה את כולם.
הייתי צעיר מאוד, אבל אני זוכר איך ארך הרגליים מבין את המילה שלום.
אני מבינה שסבלת,
אני יודעת על האישה שהיתה לך.
היא היתה אישתי.
נישאנו בחשאי כי לא הסכמתי לחלוק אותה עם לורד אנגלי,
והם הרגו אותה כדי להגיע אלי.
מעולם לא דיברתי על כך בעבר,
אני לא יודע מדוע אני מספר לך, אלא ש...
אני רואה את כוחה גם בך.
יום אחד תהיי מלכה,
ועלייך לפקוח את עינייך.
תספרי למלך שלך שוויליאם וולאס לא יסכים שירדו בו,
ואף סקוטי אחר לא יסכים לזאת כל עוד אני חי.
רעייתו הנאמנה של בני שבה, הפרא לא הרג אותה.
הוא הסכים לשוחד שלי? - לא.
מדוע הוא עומד? אנשיי אומרים לי שהוא לא התקדם.
הוא מחכה לך ביורק, ואמר שלא יתקוף עוד עיירות וערים,
אם תתנהג כמו גבר, ותעמוד מולו בעצמך.
כך אמר? הקשתים הוולשים יגיעו בהתגנבות...
אל מאחורי הקווים שלו. רוב כוחותינו מצרפת ינחתו כאן,
מצפון לאדינבורו, והחיל האירי יגיע מדרום מערב,
לכאן. - כוחות מוולש, צרפת ואירלנד?
גם אם תשלח אותם היום, יעברו שבועות עד שיתארגנו.
שלחתי אותם בטרם שלחתי את אישתך.
התכסיס הקטן שלנו פעל. תודה.